Laita housut jalkaan.
hukassa
Onko jo parempi olo?
Kävelitkö taas unissasi?
Taisin kävellä.
Mitä sinä teet?
Etsin silmälasejani.
Ethän sinä käytä laseja.
Oletko varma?
Oletko nähnyt huuliharppuani?
- Lopeta. - Ei. Entä täällä?
Lämpenee.
Siirtelitkö käytävän valokuvia?
Mitä?
Käytävän valokuvat ovat eri järjestyksessä.
Siirtelitkö niitä ollessani sairaalassa?
Enpä usko.
Tuntuu, että menetän järkeni.
- Minä ja lapseni ansaitsemme... -Kuulostat naurettavalta.
Kaksi viikkoa on pitkä aika olla poissa.
Se on noin 1/78 elämästä.
Se tuntui pitkältä minustakin.
Kuvitelkaa, että jos synttärinne olisivat vain joka kuudes vuosi,
kellään teistä ei olisi ollut vielä synttäreitä.
Joutuisitte odottamaan kakkua ja kynttilöitä ikuisuuden.
Aika tuntui niin pitkältä ollessani poissa luotanne.
- Millaista kakkua? - Se ei ole pääasia. Pysy kärryillä.
Niin, Zabeth?
Pelottiko sinua?
Minä...
En muista.
Etkö todella muista mitään?
Lääkärin mukaan se on normaalia trauman saaneella.
En muista onnettomuuden läheisiä päiviä, mutta muistini palautuu.
Onko sinulla arpia?
Tuliko siitä kolarista arpia?
No, on tämä.
Ehkä ei tarvitse nostaa...
Entä tuo?
Se on vanha. Isäni kuoli, ja syytin siitä itseäni,
mutta se tapahtui kauan sitten.
Mitä "kuoli" tarkoittaa?
Selvä. Hei, mennäänkö leikkimään?
Ei. Hoidan tämän.
Pidä taukoa.
Hoidan tämän. Pidä taukoa.
Hyvä on.
Voit olla poissa pidempäänkin, jos on tarvis. Ei mitään kiirettä.
Niin, mutta...
On parempi, jos tilanne palaa ennalleen.
Niin. Tai ehkä entistä paremmaksi,
esimerkiksi niin, että et vilauttele lapsille.
Ei hätää. Isäsi on tässä.
Tiedän sen! Miksi muuten kiljahdin?
Missä olet ollut? Mitä tapahtuu? Milloin tilanne palautuu ennalleen?
Tilanne ei palaudu ennalleen. Puhuimme jo tästä. Etkö muista?
En jaksa tätä. En voi ajautua paikkoihin,
nähdä asioita ja jäädä paitsi jostain.
Ei. Pystyt tähän.
Tiedän, että pystyt, koska teet niin.
Tavallaan olet jo pystynyt.
Aika on rajallinen kokemisen muoto.
Ymmärrätkö?
En ymmärrä tästä mitään.
Selvä. No...
Tule tänne. Näytän jotain.
- Näetkö nämä palikat? - Näen.
Kuvittele, että ne ovat koko maailma.
Kaikki tässä maailmassa ja maailmankaikkeudessa.
Tämä palikka edustaa pyramideja, tämä Julia Robertsia
ja tämä grillijuustoleipää.
Nyt tulee herra Rakennustyöntekijä...
Kuvittelemme hänet lesboäidiksi.
Selvä, siis lesboäiti
kävelee katsellen ympärilleen.
Hänen näkökulmastaan palikat ovat kaikki.
Mutta me voimme nähdä, että ne ovat vain palikoita.
Ymmärrätkö?
Niin, mutta...
Et ole oikeasti täällä.
Yksi jalkasi on täällä ja toinen
on yhä palikoiden keskellä.
- Niin. - Tilanne ei pysy sellaisena.
Kuin käsivaihteella ajamista vertaisi automaattivaihteeseen.
Automaattivaihde on helpompi,
mutta silloin ei aja itse, vaan auto tekee sen.
Sinun pitää...
Sulje silmäsi, vedä syvään henkeä
ja muista tunne, kun käytit käsivaihdetta ensi kerran.
En ole ajanut käsivaihteella.
Ihan tosi?
En osaa ajaa käsivaihteella.
- Eikö kukaan opettanut? - Ei.
- Ihan tosi? - Niin.
- Etkö osaa ajaa käsivaihteella? - En.
- Eikö äitisi opettanut? - Olemmeko silmukassa? Ei opettanut.
On vain uskomatonta, että joku väitti
opettaneensa sinua ajamaan, mutta ei opettanut sitä.
- Se on perusasia. - Kävisikö tämä?
Jos haluat opettaa tytärtäsi ajamaan käsivaihteella, älä kuole.
No, jos käytät tuota minua vastaan...
Etkö myös menettänyt
autonajon asiantuntijan tittelin, kun kuolit kolarissa?
Sanoin jo. Se ei ollut onnettomuus. Joku yritti tappaa minut.
Luuletko, että ajaisin holtittomasti rotkoon
ja jättäisin sinut jälkeeni? En ikinä tekisi niin.
Mutta kuka haluaisi tappaa sinut?
En ole siitä varma. Siksi tarvitsen apuasi.
Mutta miksi minä?
Koska olet ulkopuolella ja pystyt siihen.
Aina kun yritän päästä kuolemani lähelle,
trauma työntää minut pois.
Yritän keskittyä, mutta päädyn muualle.
Hei. Varovasti. Voit satuttaa häntä.
Oletko kunnossa? Pyydä anteeksi.
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Selvä. Menkää leikkimään.
Mitä oikein teit?
Chichimeekit olivat hurja nomadiheimo, joka eli Meksikon laaksosta pohjoiseen.
Niin.
Kaikki varmaankin järjestyy
ajan myötä.
Teen niin.
Selvä. Heippa.
Tunde soitti. Hän on huolissaan sinusta.
Hänestä sinun kannattaisi ottaa lisää vapaata.
Ja hän soitti sinulle?
Oletko muka isäni?
- Missä puhelimeni on? - Minustakin se oli outoa.
Tiedät vointisi varmaankin paremmin kuin minä.
Ja pärjäät kai hyvin?
Tule. Haluan näyttää jotain.
Entä jos minun ei ole turvallista olla tällainen?
Entä jos joku saa kärsiä?
Entä jos kaikki on määrätty universumissa ennakolta?
Ihmisten pitäisi rauhoittua,
sillä he eivät hallitse mitään.
- Onko se totta? - Et tuota muille vahinkoa,
vaan autat heitä. Olet sellainen.
Muistatko, kun menit kahdeksanvuotiaana
uuteen kouluun ja kaikki kiusasivat sinua?
Jopa se haiseva tyttö, Rita?
Muistan.
Ne tytöt olivat syvältä.
Niin. Äitisi ja minä saimme puheluita rehtorilta,
koska menit usein jumppatunnille ilman jumppapukua.
Kävi ilmi, että lainasit kuivat sortsisi Ritalle,
kun hän pissasi housuun.
Halusin kai vain välttää kiipeämästä tyhmää köyttä pitkin.
Ei. Olet huomaavainen tyttö,
ystävällinen, erityinen ja hyvä.
Olisitpa nähnyt, mikä mokailija olen.
Et puhuisi tuollaisia.
Sisin ydin säilyy aina samana.
Olen isäsi. Tiedän tällaiset asiat.
Tietysti.
Ainoa minuun uskova perheenjäsen on kuollut.
Toistaiseksi. Tiedätkö, mitä tein ja kuka olin?
Olit tieteen professori.
Tieteen? Teoreettisen fysiikan.
Sanoin, että tieteen.
Se on sama kuin sanoisi John Lennonia laulajaksi.
No, hän lauloi.
Puhutaan aikamatkailusta.
Miksi aikamatkailu on teoriassa mahdotonta?
Äkkiä nyt. Puhuimme tästä viime viikolla.
Mikä se raja on?
Valonnopeuden raja?
Niin. Kiitos, Farnaz.
Liikkuuko mikään valoa nopeammin?
- Ei. - Teräsmies?
Lomittuminen.
Aivan.
Oikein hyvä. Miten se auttaa aikamatkailussa?
Tietääkö kukaan?
Yrittäkää nyt.
Eikö kukaan tiedä?
No, se on harmi, sillä toivoin teidän kertovan sen,
sillä minäkään en tiedä.
- Valehtelin. Tiedän. - Mitä?
Lomittumisesta, aikamatkailusta, kaikesta.
Muistatko, kun tein tutkimusta samaaneista?
Sain yhden ystävämme menemään magneettikuvauslaitteeseen.
Herrajee. Ovatko nämä samaanin aivot?
Tämähän on mahtavaa.
Jos jatkamme tätä...
Yliopisto ei rahoita toista vaihetta.
Kunpa saisimme riippumattoman apurahan.
Unohdin kertoa, että saimme riippumattoman apurahan.
Jukolauta!
Uskomatonta...
Mitä sinun ja opettajan lemmikin välillä on?
Keskityt väärään osaan tästä.
Nyt on kyse ajan perusteiden uudelleen järjestelystä.
Uudelleen järjestelystä?
Sam?
Niin?
Vaihdoit taas kuvien järjestystä.
Niin. Sanoit järjestyksen olevan väärä, joten muutin sitä.
Tämä ei ole vieläkään oikein.
En edes tajunnut niiden olevan tietyssä järjestyksessä.
Mutta miten niiden järjestys edes muuttui?
Sen teki varmaan sellainen murtovaras,
joka murtautuu asuntoon, mutta ei varasta mitään,
vaan siirtelee vain tavaroita hämmentääkseen.
Just. Sellainen pilailijamurtovaras.
Niin varmaan.
Kaikki asiat eivät ole valtavia mysteereitä.
Ne kai vain tippuivat ja ripustin ne uudelleen.
Tippuivatko ne ja ripustitko ne uudelleen?
- Ehkä. Varmaankin. - Etkö tiedä?
Anteeksi. Et ole ainoa, jolla on ollut rankkaa.
Selvä.
Anteeksi.
Kuule, ei tarvitse huolehtia minusta, sillä olen jo melko kunnossa.
Melko...
Lupaan keskittyä paremmin.
Pidän sinua ystävänä,
mutta olen myös periaatteessa pomosi,
joten joudun toimimaan lasten turvallisuuden kannalta oikein,
vaikka joskus toivonkin, että satuhetken matto
kieppuisi mustaan aukkoon ja imisi heidät pois.
Se olisi aika siistiä.
Ja myös tragedia eikä yhtään siistiä.
No, yritetään uudelleen,
mutta jos jokin tuntuu oudolta,
tule juttusille, niin selvitämme sen.
Selvä. Ja jos jokin tuntuu sinusta oudolta,
ilmaise huolesi minulle äläkä soita poikaystävälleni,
sillä se on outoa.
Et ehkä osaa nyt arvioida parhaiten emotionaalista toipumistasi,
joten halusin ulkopuolisen mielipiteen.
Ei tarvitse tehdä niin.
Toimin niin kuin on parasta lasten turvallisuuden kannalta.
Tuo oli säälittävää.
Mihin jäimmekään? Tähän.
Kaikilla on siis kaksi eräänlaista
- minää. - Isä.
Kun ne minät jakautuvat...
- Tämä ei onnistu. En pysty tähän. - Ei hätää.
- Haluan auttaa, mutta en voi. - Pystyt tähän.
Ei. Kuuntele. Etenet liian nopeasti,
ja painostan sinua.
Opimme nyt kumpikin. Voimme tehdä tämän yhdessä.
Hyvä on, mutta...
Minun on voitava toimia todellisessa maailmassa.
Tiedän, mitä tarvitset. Ankkurin.
Jotain konkreettista, joka pitää sinut läsnä fyysisellä tasolla,
vaikka rukousnauha tai rukousmylly.
Kuules.
Missä se on?
Olemmeko äidin ullakolla?
Olemme. Yhdestä jutusta tuli minulle pakkomielle.
Äitisi pyysi heittämään sen pois,
mutta tiesin sen olevan vielä hyödyksi, joten piilotin sen tänne.
Kaipaan ullakkoa.
Teininä pääsin pilveen...
...koearvosanoissani, kun tulin tänne opiskelemaan.
Ei. Löydy nyt.
PROFESSORI JA OPISKELIJA KUOLIVAT ONNETTOMUUDESSA
Hei. Katso.
Se toimii yhä.
Pitäisikö tämän ankkuroida minut fyysiseen todellisuuteen?
Sähköisen blackjackin?
Ei esine ole pääasia,
vaan sen pelaaminen toistuvasti.
Se on tarpeeksi monimutkainen, jotta keskityt,
mutta niin yksinkertainen, ettei se tunnu ylivoimaiselta.
Keskity pelikuvioon,
niin pysyt yhteydessä laajempaan universumin aikajanaan,
kun se etenee järjestyksessä.
No, järjestyksessä...
Oletko nyt tosissasi?
Yhdeksäntoista. Pitäisi jättää siihen, mutta...
Pum! Osaan sen vieläkin.
Alma, vámonos.
Missä olet? Meidän pitää mennä.
Minne minun pitäisi mennä?
En kertonut, että nyt on lauantai.
Mitä? Mitä torstaille ja perjantaille tapahtui?
Älä huoli. Ne päivät ovat mänttejä.
- Mitä? - Sitä paitsi voit palata niihin
milloin vain haluat.
Sinun kannattaisi tarkistaa etenkin torstai,
sillä löysit uuden thairavintolan, josta pidit.
Mitä oikein teet siellä?
- Selvä. - Tässä. Ota se.
Odotas. Vielä yksi. Se on sinun. Mene.
- Becca? - Mitä?
Aiotko pitää juutalaiset häät? Haluan tanssia hora-tanssia.
Emme ole juutalaisia.
Mutta isä on.
Oli.
Isästä puheen ollen,
eikö autossa ollut joku toinenkin?
Farnaz, eikö vain?
No, tiedät sen.
En tiennyt. Et kertonut.
En kai ajatellut sen olevan tärkeää,
muuten olisin maininnut sen.
Tai jos se ei ollut tärkeää,
olisit kertonut, sillä se ei olisi ollut salaisuus.
Luulin kertoneeni.
Luuletko heillä olleen suhde?
Alma! Ei.
Hän oli isäsi opiskelija. En tiedä muuta.
Hemmetti.
Jos haluat keskustella kanssani,
nosta nokkasi siitä pelistä.
Niin. Se on tosi ärsyttävää. Entä tämä?
Pidän enemmän toisesta.
En laita pitsikaulusta, äiti.
Niin, äiti. Älä viitsi.
Mitä minä muka tiedän?
Olen vain ollut useammissa häissä kuin te yhteensä.
Niin, 80-luvulla.
Piikki! Olet vanha, äiti.
Lakkaisitko piippailemasta ja auttaisitko hetken?
Hanki korkeavyötäröinen, niin ei koske, kun syöt.
Älä tee niin. Kaikki luulevat sinun olevan raskaana.
Tuopa auttaakin paljon.
Suokaa anteeksi. Haen koristeellisen sormustyynyn,
jota vasten voin huutaa.
- Eipä kestä. - Becca...
Onko mahdollista, että joku tahtoi tappaa heidät?
Alma.
Miksi isä ajoi louhokseen?
Cállate. En halua puhua tästä.
Entä tämä?
- Kaunis. - Osta se.
Miksi edes tulit?
Älä viitsi. Tiedät, etten ole hyvä tällaisessa.
Haluatko lähteä myöhemmin baariin? Olen hyvä siinä.
- Mihin baariin? - Vakiopaikkaamme.
Mikä se on? Mitä teet?
Mitä?
Aiotko tosissasi tuoda Samin häihini?
- Miksi en toisi? - Etkö todella muista mitään?
Muista mitä?
Kuules. Olen saanut tästä tarpeekseni.
Anteeksi, äiti. En...
Voi vittu. Mitä...
Jos haluat elää noin, niin elä.
Mistä sait tuon pelin?
Oletko kunnossa?
Oliko sohva aina tässä kohtaa?
Oli.
Ei ollut.
Katso. Painaumat näkyvät matossa.
Outoa.
Vaihdoit taatusti kaiken paikkaa
sairaalassa ollessani, jotta voisit kiusata minua.
Miksi minä niin tekisin?
En tiedä.
Tuntuu, että kaikki kiusaavat.
Vannon, etten kiusaa.
Mikä se on?
Tapahtuiko sinun ja Beccan välillä jotain ollessani sairaalassa?
Ei tainnut tapahtua.
Hän luulee, ettet tule häihin.
No, tunnet siskosi.
Hän suhtautuu omituisesti. Hän on outo.
Hän on aggressiivisen epäouto, se on hänen ongelmansa.
Häät saavat aina esiin ihmisten pahimmat puolet.
Niin kai.
Hemmetti!
Mitä kuuluu, Mateo?
Selvä.
Oliver, kamu.
Rosa Celia, väriliitu nenässä. Niin sitä pitää.
- Cassie. - Mitä pelaat?
- Peliä. - Haluan pelata.
Nyt on Alman vuoro. Ehkä ensi kerralla.
Ei. Tämä on aikuisten peli.
Olisi edesvastuutonta antaa hänen pelata.
Epäreilua!
Yksi kysymys.
Täytyykö sinun pelata sitä jatkuvasti?
Tavallaan täytyy.
Selvä. Jatkokysymys. Täytyykö todella?
Lääkärin määräys.
Se auttaa keskittymään. Halusit sitä.
Halusit tätä.
Lääkäri siis määräsi pelaamaan sähköistä blackjackiä
koko ajan, jotta paranet.
Haluatko nähdä lääkemääräyksen tai jotain?
Oikeastaan se kiinnostaisi nähdä.
Tunde, kunpa et puuttuisi
naisen terveydenhuolto-oikeuksiin ja hoitoon.
Hyvä on.
Nauti pelistä.
Kiitos.
- Heippa. - Heippa.
- Pärjäile. - Ota iisisti.
- Heippa, Oliver. - Hyvästele.
- Näkemiin. - Heippa.
Heippa.
Nytkö sinä jo lähdet?
Odottakaa!
Tuota...
Pidä hänet kaukana vedestä.
En ymmärrä.
- Alma. - Mitä vedessä on?
Ei mitään. Alma vain...
- Kuuntele. - Hei.
Vie hänet uimatunneille.
Kuulostan hullulta, mutta yritän vain auttaa.
Ei se mitään. Ilmoitamme hänet tunneille.
Kiitos.
Hei.
Mitä nämä ovat?
Varastin ne äidin ullakolta. Älä kerro hänelle.
Selvitän, kuka tappoi isän.
En tiennyt siitä. Tapahtuiko niin?
Tapahtui. Aika varmaan.
Miten koulussa meni?
Ihan hyvin.
Hyvä.
Tuletko takaisin sänkyyn?
Tulen, kohta.